Досега в Старгейт SG-1:
Това е Прометей. Известен oще като X-303.
Сър, компютрите отчетоха спад на енергията в ядрата с накуадрия.
Скока сигурно е ускорил претоварването на контролните системи на реактора.
Пригответе се за изхвърляне на реакторния модул.
Дори да се насочим към Земята, използвайки максимална светлинна скорост,
ще отнеме години.
P3X-744. Ако намерим там портал
и наберем дома,можем да вземем това,от което се нуждаем за поправката на кораба.
Tака това е различно от Небула. Kak?
Затова е така вълнунащо сър. Незнаем как точно.
И е просто случайно, че това образувание е близо до нашите координати.
Ще бъдем за съвсем малко извън курса си Полковник, обещавам.Нужни са ми само 2 часа.
Само ако можех да видя физиономията ти тогава.
- "хлапе" и "магазин за бонбони" са в съзнанието ми. - Ще се опитам да запазя самообладание,сър.
Просто помни, че мисията ни е да върнем тази "птичка" цяла вкъщи.
Полковник Ронсон, докладваите на мостика.
Време е. След вас, майоре.
сър, хипердвигателите са на максимална си безопасна температура.
- Изключи ги,Майор Гант. - Да, сър. Излизаме от хипер-пространството.
майор Картър, как напредваме?
Добре, сър, покрили сме 49 светлинни години в последния скок.
Имайки в предвид,че хипер двигателя ни беше взет от Aл-Кеш, това е доста добре.
Конструиран е за 10 пъти по-малък кораб.
Само още 5 такива спирания и сме вкъщи.
Полковник, появи се обект на сензорите ни. На разстояние 3 000 км, точно отпред.
-Разпознавате ли го? - Не, сър.
приближава до нашата позиция много бързо.
Преминете в режим бойна готовност.
- Обекта е на 2,000км . -Активирайте щитовете, заредете оръжията.
::: СТАРГЕЙТ SG-1 ::: Сезон 7, Епизод 13
Обекта е на 900 км. и не намалява, сър.
Колко време ни трябва за да скочим в хипер-пространството отново?
Хипер-двигателя се нуждае от поне 2 часа, за да изтине преди да опитаме нов скок.
Ако опитаме преди това ще се претовари.
Полковник, засичам необичайни сигнали, идващи от извънземния кораб.
Сканират ни, сър.
Майор Гант, Изпратете високо честотна емисия. Искам да говоря с тях.
}Давайте, сър.
Говори Полковник Уилям Ронсън. Командир на Прометей.
- Моля отговорете.
Ако ме чувате, предлагам ви мирни поздрави.
Обекта е на 400 км. и приближава позицията ни, сър.
сър, топлинните сензори показват нарастваща енергия, идваща от кораба.
- Нарастването й продължава, сър. - Зареждат оръжията.Полковник,
трябва да се махаме.Майор Гант,започнете маневра делта, сега.
Да, сър, стартираме делта.
- майор Гант, докладвай. - Щитовете са на 69%.
оръжията им свалят щитовете ни.
- 53%. - пренасочвам допълнителната енергия към щитовете.
Офицер, пригответе се да отвърнете на стрелбата по моя команда.
}Ракети от 1 до 6 са заредени и готови, сър.
Огън на 1 до 4 ... сега.
Сър, Ракетите бяха унищожени преди да достигнат целта..
Извънземния кораб още ни приближава, сър. Щита е на 32%.
Изтреляйте всички ракети.
Момент. Предлагам да върнем допълнителната енергия към досветлинните двигатели.
Майоре? - Облакът газ.
Ако можем да влезем вътре, може да им е по-трудно да ни засекат
Щитовете са на 15%.
Дори с досветлинните двигатели на пълна мощност, няма да успеем.
Може би е възможно да направим малък скок в хипер-пространството в облака.
Дай ми няколко минути да преодолея защитите.
Имаш 2.
Хаиде де. Един скок.
- Сър, оръжейната система отказа. - Щитовете са под 10%.
Получаваме данни за повредите по кораба, Полковник.
Говори м-р Картър, до мостика.
Мостик, моля отговорете.
Тук Мостика, до всички палуби.
Моля, отговорете.
Говори майор Саманта Картър от кораб Прометей ВВС на САЩ.
Като единствен оцелял от екипажа на кораба, се чувствам задължена да запиша събитията.
След нападението на непознат вражеския кораб,
бях ранена и загубих съзнание.
Когато се свестих, екипажа липсваше.
системите показваха, че хипер двигателя работи.
Но досветлинните двигатели са извън строя, вероятно от щетите от атаката.
Надявам се по време на разседването ми да имам още отговори..
Първата ми задача е да открия какво се е случило с екипажа на кораба.
Претърсих целия кораб, но не намерих никой,
Остана една възможност да обасни изчезването им.
Базирайки се на факта,че всички спасителни капсули са изстреляни,
Предполагам, че е дадена заповед за евакуация,след загубата ми на съзнание.
В настъпилият хаос са ме изоставили.
Досветлинните двигатели са още неработещи.
Предполагам, че нещо в облака газ е спряло процедурите по рестарта.
Засега, Не можах да намеря решение на проблема да преместя кораба.
извън облака,Без силата на досветлиния двигател
остава ми само още една възможност.
Подяволите.
Майор Картър.
- Тийл'к? - Слушай ме.
Трябва да останеш в съзнание на всяка цена.
- Имам нужда само от малко почивка. - Не можеш.
Вслушаи се в мен.
Ти си ранена. Ако заспиш, ще умреш.
Разбираш ли?
Знам...
Ако заспиш, ще умреш. .
* Twinkle, twinkle, little star
* How I wonder what you are
* Up above the world so high
- Има ли някой там? * Like a diamond in the sky
* Twinkle, twinkle, little star
Здравей?
* How I wonder what you are
OK...
изпратих сигнал за бедствие, за ситуацията в Прометей
и последно известната ни позиция в космоса.
Знам,че може да минат хиляди години, преди някой да го чуе.
Знам че SGC са разбрали за отклонението от маршрута ни
и ще извършат спасителна операция със сигорност.
И ако някои от екипажа е оцелял,
Се надявам че ще ми изпрати помощ.
Затова смятам, че трябва да се приготвя за дълго чакане.
Според моите изчисления, храната и водата, ще стигнат за следващите няколко месеца
С пестеливост,може би ще удвоя това време.
Играи с мен.
Опитвам да разбера защо кораба не може да скочи в хипер-пространството.
При последния опит за скок,
хипер-пространствения прозорец изглежда не можа да се стабилизира достатъчно за скока.
Засега, сензорите не могат да определят от какво е направен облака.
Вероятно е от изграден от група гъсти газове които са типични за Небула.
Облака газ пречи на хипер-двигателя да се зареди с достатъчно енергия.
Докато това не се промени, Прометей ще остане заклещен тук евентуално.
Мда! Бих казал, че си наистина заседнала.
O, хайде Сам. пускаш същата диагностика за 4 часа.
Какво те кара да мислиш, че резултатите ненадейно ще се променят?
Сам! Здравей?
Беше ли толкова досаден, когато беше възнесен? -Зависи кого пишаш
Мисля че със сигурност не бях някакъв,"не знам си какво".Подбран не особено добре.
Не се обиждай.Но наистина, нямам време за това.
Това е нелепо, ти дори не си истински.
Добре, аз не съм толкова аз, аз всъщност...съм ти.
Тоест част от подсъзнанието ти.
Истински ли съм? Ти ми кажи.
Въпреки, че това да съм тук е доста привлекателно.
- Даниел... - Ти просто се нуждаеш от помощ, това е всичко.
Не можеш ли просто да се съгласиш с това?
Ти си мен, и говориш с мен.
Да, с две думи.
Добре.Имаш право. Мога да използвам малко помощ.
Благодаря ти.
OK, какво искаш... Аз искам?
Добре...
- Добре, мисля, че бъркаш всичко. -Това ли е помоща ти?
Опитваш се да изучиш този газ от седмици.
Какво всъшност е причината да работиш по него?
Сега, ти си тук, накрая тук,
и си губиш времето, пускайки бeзкрайни симулаций на хипердвигателя.
Ако не си забелязал, имам малък проблем, Даниел. Заседнала съм тук.
В нещо, което беше виждала само с телескоп.
Това е шанс да изследваш нещо изключително от близо.Улови мига.
-Улови мига.
Това не нещо ново с което не сме се сблъсквали досега...
А ти го пренебрегваш.
Това звучи ли ти като теб?
Даниел, аз дори не мисля трезво, опитвам се да остана будна.
Сам... Трябва да провериш това.
Повярвай ми. Важно е.
Oо, Господи...
хоп!
- Чу ли за Сам? - Да.
Не звучи добре нали.
18 часа от последния контакт? Мда, бих казал,че нещо не е наред.
Направих списък с планетите които имат Старгейти,по курса на Прометей.
Г-л Хамънд прие да изпрати SG екип на всяка от тях, включително и нас.
Защо?
Ами, ако нещо се е объркало,има шанс да са стигнали до планета с Портал.
По всяко време могат да ни наберат. нали?
Когато хипер двигателя на Прометей се повреди при първия полет,
ти беше заседнал на P7X-009 защото те не знаеха къде им е Старгейта.
Ще си опитаме късмета а.
За съжаление Токра, не могат да пратят кораб.
Обещаха да проверят пътя на кораба когато могат,
но посещаването на тези планети е .... - Какво?
Е какво?
е нещо.
да.
Допълнение в корабния дневник. Открих, че на места
обшивката е почнала да корозира от газа на заобикалящия ни облак.
Въпреки, че насочих енергията към щитовете,
имаше малък ефект в защитата на кораба.
Запечатах засегнатите от корозия секции,
но това само забавя разрастването.
Всичко което знам, е че ако не намеря начин да спра разпространението му,
корабната обвивка ще бъде пробита.
* "When the blazing sun is gone,"
* "when he nothing shines upon..."
Кой си ти? Какво искаш?
* "Then you show your little light,"
* "twinkle, twinkle, all the night."
Хайде. От тук.
Почякаи...
Саманта...
Тийл'к, видя ли ...
- Разбира се, че не. - Тук съм да те предупредя.
- Знам. Да стоя будна. - Това не е всичко.
Не всичко е така както изглежда.
Фактът че говоря с някои които всъшност не е тук обяснява това донякъде.
Напротив. Мисля,че ти не си тук. - За какво говориш.
Какво?
Вярвам,че ти и останалите от екипажа сте затворници на кораба, който ви атакува.
- От къде знаеш? - Възможно е да са в мислите ти.
Ако е така,всяка информация би се използвала за атака на Земята.
Задръж. дори и да си прав и аз да не съм наистина тук,
Какво се предполага да направя?
Нищо.
Тийл'к. Подскажи ми.
Много добре.
Опитът ти да оправиш двигателя на кораба,може да
покаже жизнено важна информация за технологията на Прометей.
Вярвам,че ще е по умно да не правиш нищо.
Не мога да го направя, Тийл'к.
- Внимавай, Саманта.
Чакай! Къде отиваш?
Бъркаш, Тийл'к, Не съм на вражеския кораб.
Аз съм точно тук.
Това е истинско.
Ооу! Това е истинско.
Ефекта от нараняването се засилва.
Не знам още колко мога да издържа.
Единствената ми надежда да оцелея е някакси да освободя Прометей от облака газ.
без помоща на досветлинните или хипер двигатели.
Мисля че измислих начин. Тои си е рискован.
Като освободя атмосферата в няколко палуби,
се надявам да създам достатъчно сила за да предвижа кораба.
Хаиде.
НЕ!
Здравей!
Тук ли си ?
хеи!
Казах ли ти последната си теория? Страхотна е....
Изгуби ли нещо?
- Видя ли ... - Малко момиче?
- Да. - Не.
- Знаеш ли, не изглеждаш добре. - Да
Както и да е за тоерията ми.
Ако облакът не е смес от корозивни газове
на каквото прилича?
Аз ти казвам че облака е жив, Сам.
- Облакът е жив? - Да. Тои е нещо,
като... чувства, спомени. Наречи го дете на космоса, ако искаш.
- Това е лудост. - Какво друго би се опитвало да пробие кораба?
Газът прави корозията.
Или може би ние го наранихме по някакъв начин когато влязохме в него.
Смисалът е че, ако ние поговорим с него ...
То ще ни пусне да си ходим.
Ти искаш да говоря с облака?
Няма да те убие ако опиташ?
- Как ще направя това? - Ти каза че има малко момиче на кораба.
Може би това малко момиче е психическата личност на облака?
Съгласи се с мен. Може би това е начина по които се опитва да се свърже с нас.
Даниел...
Това не помага.
Говори с нея, Сам.
* Like a diamond in the sky
* Twinkle, twinkle, little star
* How I wonder what you are
- Майка ми пееше това. - Колко сантиментално.
- Уморена съм. - Не може да заспиш. не още.
- Защо? - Защото трябва да поговорим.
Яж. Трябва да си възвърнеш силите.
- Имаш ли име? - Аз съм Грейс ("грация" "благоволение").
- Коя си ти? - Ти знаеш.
Не, не знам.
Аз съм баща ти.
Татко?
Знам че звучи банално, но ти влизаш във възраст...
Ти си във възраст в която мислиш, че за всичко са виновни родителите.
- Не поемай по този грешен път... - Знам. Не изглеждам добре.
Исках толкова много неща за теб, Сам,
а виж какво ти дадох всъшност.
Разбира се. Но голямото ми главоболие в момента надделява над всичко?
Щастлива ли си, Сам ?
Какво?
Просто отговори на въпроса.
Ами, в момента нещата са малко загрубяли, но като цяло, наистина съм щастлива.
Не, не си. Ти си доволна. Ти си харесвана.
Ти имаш контрол.
- И това е проблема. - Добре. Тук наистина не те следя.
Казвам ти че нещо пълноценно липсва в живота ти.
Тъжната част е че си нямаш и идея за какво говоря нали.
Татко, Аз съм щастлива.
Виждам и правя неща, за които повечето хора не са и мечтали.
- Имам невероятен живот. - И все пак си сама.
Добре, откъм страна на срещите може малко да изоставам, но...
тогава отново съм изолирана сама на космически кораб.
Не. Винаги.
Докато беше жива,
майка ти ми показа свят извън моите амбиции и кариера.
Тя даде на живота ми значение и баланс.
Беше чест да я обичам за малкото време за което беше с мен.
И ако бъда пак млад и я срещтна за първи път,
дори да зная съдбата и,
аз ще напрявя всичко това отново.
Това е любовта. Сам,
Знам че бягаш от срещи заради опита които имаш
Защото мислиш че всичко ще свърши накрая с болка и самота.
Време е да преодолееш това,и да се отървеш от нещата които ти пречат да си щастлива.
Ти заслужаваш да обичаш някого...
и в замяна да бъдеш обичана.
Докладваи, полковник.
Тeзи също са неприятелски. Тези са по-криминални и от предните..
Наистина са примитивно общество..
Както и да е. Не са забелязали и следа от кораба.. За това сме на едно мнение, сър..
Чухте ли се с токра?
Претърсили са трасето по пътя на Прометеи.
Няма никаква следа от тях по известните ни координати.
- Ако все още подържат този курс. - Сега разширяват обсега на търсенето,
заедно с широкообхватни скенери и ще проверят пътя до земята.
Надявам се да чуем нещо от тях скоро.
Не искам да го чувам.
Добре. Защото не съм в настроение.
Добре де. Какво?
Когато п-к Майборн и ти бяхте изчезнали,
майор Картър беше в подобно състояние на безсилие.
Tя помисли,че никога повече няма да те види.
- Но не и ти? - Наистина.
Ти си ми като брат, O'Ниил.
А ти си ми като, какво, 140?
По малък брат вероятно. Но не в това е въпроса.
Виж, Tи, Знам какво се опитваш да направиш.
И го оценявам.
Искаш ли да опиташ?
Забавно е.
Помня че когато бях малко момиченце, се опитвахда разбера как балонът съществува.
Има едно нещо наречено напрежение на повърхноста. Когато молекулите се свързват заедно...
Скучно.
Тук, просто опитаи.
Видя ли? забавно.
Да.
Добре, Картър. На крака. Движение.
Чудех се кога ще се покажеш и ти.
- Просто ще си седиш там? - Изтощена съм, сър.
Саманта...
Аз съм част от твоето воображение. И ще ми казваш "сър"?
Стар навик. Съжалявам.
- Ще се спасяваш ли или какво? - Опитах.
- Просто ще се предадеш? - Не знам какво друго да направя сега.
Ще измислиш нещо.
Доиде да ме навиваш ли?
За това са приятелите.
- Приятели. - Хеи!
Това го каза ти. Може също и да бъдеш честна.
Какво ще стане ако напусна ВВС (армията)?
Това ще промени ли нещо или е просто извинение?
- Никога не бих поискал да се откажеш от кариерата си. - Защото ти не чувстваш нищо към мен?
- Картър... - Щях да те пусна да си ходиш още сега ако знаеш как.
- Толкова лесно? - Не съм казал че ще бъде лесно.
Тогава какво те спира, ако наистина искаш да узнаеш?
Опитвам.
Може би не аз съм проблемът тук.
Нека си го кажем, не аз съм комплексирания.
- Аз? - Сам...
Аз съм сигорен залог.
Докато мисля за теб , преценката ми за това което мисля че е неизбежно,
няма никакъв шанс някои да чуе сигнала ми.
Джеикъп беше прав.
Ти заслужаваш повече.
Винаги ще бъда там за теб, независимо от всичко.
Повярваи ми.
Е сега какво?
Спасяваи си задника.
И още едно нещо.
Няма значение.
- Какво искаш? - Какво имаш впредвид?
Каквото и да си, знам защо всички останали се появиха. Защо ти си тук?
Какво искаш от мен?
Аз не искам нищо, но ти искаш.
"Тогава пътешественикът в мрака ще ти благодари за малката искра."
"Как ще види къде да отиде ако ти не му покажеш?"
- Какво ще правиш? - Сложно е.
Пробваи ме.
Ще се опитам да се спася с балон.
Как?
Хипер-двигателя няма да заработи напълно, но може би не налага.
Ако успея да намаля потока на силата, това би трябвало да причини частична промяна в хиперкосмоса,
и да премести кораба в облаковото четвърто измерение.
Надявам се,да е достатъчно за да премахне ефекта върху досветлинните двигатели.
- Добре измислено. - Да.
Сам, какво правиш?
Тя се опитва да спаси колеги си от екипажа на кораба.
Това е лудост. Връщаи се на земята и докараи кавалерията.
- Няма време. - Съгласен съм.
- Извънземният кораб е прекалено огромен. - Момчета ще млъкнете ли?
Оставете я да работи.
Тук е м-р Саманта Картър от US ВВС кораб Прометей.
- Чувате ли ме?
Мисля че вие сте заседнали тук откакто заседнах и аз.
Разликата е че, аз намерих изход.
Eто и сделката. Върнете екипажа ми - всички, непокътнати -и ни пуснете да си ходим,
и аз ще ви измъкна от тук. Имаме ли сделка?
Какво по дяволите стана току що?
Дълга история, сър. Просто ме изтърпи.
Активирам хиперкосмически балон които да обхване и извънземния кораб.
- Ние ще го изведем извън облака. - Майоре?
Ще обясня всичко възмонжно най-скоро, сър.
Сега какво?
Ще видим дали и те ще спазят тяхната част от сделката.
Много добре, мойоре.
Сър, бих искала да бъда освободена от служба в момента.
Свободна си.
Заведете я в лечебницата.
Здрасти.
Джак?
Моля?
съжалявам, сър.
Да, добре...
Силното сътресение може да дезориентира доста.
Колко време бях някъде там?
Всичко е свързано с, онова нещо за измеренията в космоса.
- Сър. - 4 дена.
Мога да се закълна че бяха седмици.
Tиил'к и Даниел казват здрасти.
Те планират шумно парти за теб когато се изправих на крака.
Някои заговори за сладкиш.
- Сладкиш? - Идеята беше моя.
Не може ли да почяка.
Нуждаеш ли се от нещо? Списание? Йo-Йo?
Добре съм.
Да, така е.
Благодаря, сър.
За какво?
За нищо.
Благодаря за нищо. Имам много от това.
* Twinkle, twinkle, little star
* How I wonder what you are
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2004